Категорійний статус німецького субстантивованого партиципа. - Prykhodko, A. (Лінгвістичні студії, 2018)
Статтю присвячено комплексному вивченню субстантивованого партиципа (СП) сучасної німецької мови з метою з’ясування його гібридних лексико-граматичних властивостей. У німецькій мові можуть субстантивуватися як перші, так і другі партиципи, що пов’язано з необхідністю детального та нюансованого найменування людини за її якостями (антропономінація). Важливим способом найменування особи є такий різновид транспозиції, як синкретична граматикалізація – у нашому випадку наділення партиципа властивостями іменника (рід, число, відмінок, означеність / неозначеність), прикметника (ступені порівняння, абсолютність / відносність) і дієслова (час, стан, вид). При цьому одна частина СП виступає як група узуальних субстантиватів, зафіксованих словниками, а інша – оказіональних, що постають як контекстуальні номінації.